Genti dama care te definesc
Te-ai gândit vreodată că gentile pot reprezenta mai mult decât acel „ceva” in care sa pui trusa de machiaj, de exemplu?
![](https://cdn.shopify.com/s/files/1/0079/1969/8005/files/geanta-dama-piele-naturala-lamiaborsa-6_240x240.jpg?v=1591627310)
Într-adevăr, nu pare o chestiune care sa preocupe in general, dar care noua, cel puțin, ne-a trezit curiozitatea si am vrut sa „scotocim” un pic pe tema aceasta. Am dat de câteva lucruri interesante si dorim sa ti le împărtășim.
Viață într-un „pântec” de piele ?
Pentru multe femei, geanta lor este mai mult decât ceva in care cară obiectele de zi cu zi.
„Este viața lor într-un cocon din piele”, scrie FIONOLA MEREDITH. Este un simbol al emancipării, un mesaj transmis către tot ce le-înconjoară.
In aceeași linie, comentatorul pentru mass-media, Yasmin Alibhai Brown declara cu lejeritate ca „gențile au devenit simboluri puternice ale politicii, economiei, mobilității sociale, pre-feminismului, libertăților post-feministe, vieții etice, capitalismului avansat, ebb-ului socialismului și eventual, sfârșitul istoriei”. Exagerează? Ne abținem.
Microcosmos sau declarație publica despre tine însăți ?
Doar o modalitate de a avea lângă noi câteva din obiectele uzuale?
Uneori da, alteori...se pare ca este mult mai mult decât atât.
Este adevărat că geanta poate fi o declarație publică despre imaginea pe care o femeie dorește să o proiecteze.
Poate fi si un accesoriu legat de dorințe ascunse, profunde.
Sa nu uitam ca, unele femei merg pana la adevărate stări de extaz atunci când poarta genți de la creatorii de moda celebri.
Poate fi așa dar, cu siguranța, in contrast, sunt femeile care abordează mai simplu întregul aspect. Pentru ele, geanta este doar o simpla modalitatea de a-si purta, la îndemâna, obiectele mai mici sau mai mari, mai importante sau mai puțin importante.
Oricum ar fi însă, trebuie sa acceptam ideea ca există ceva intens, intim, in legătura cu geanta unei femei; în unele privințe, este un microcosmos al vieții ei.
Sociologul francez Jean-Claude Kaufmann in cartea sa - Le Sac, un Petit Monde d'Amour (sau Gențile, o lume mica a afecțiunii) - examinând semnificația genților de dama, concluzionează ca, in ciuda frivolității, geanta este un simbol al emancipării femeilor.
Cu un secol in urma, când viața femeilor se învârtea în jurul preocupărilor casnice nu aveau nevoie de un simbol de imagine, de un mesaj către lume. "Parcursul vostru a fost scris în avans", spune Kaufmann. "Numai în ultima jumătate de secol gențile s-au dezvoltat cu adevărat. Cu cât mai multe femei au devenit independente, cu atât mai mult își poartă gențile zi de zi".
Simbol al puterii si autorității ?
Ideea de geantă de mână ca un simbol al puterii și autorității, după unele opinii, chiar și „o armă”, nu este nouă.Fostul prim-ministru britanic Margaret Thatcher era celebră pentru utilizarea genții sale ca pe o modalitate de a disciplina miniștrii Tory și de a impune solidaritate in cadrul cabinetului, în timpul anilor petrecuți pe Downing Street.
"Presiunea" nu era materiala; mai degrabă, Thatcher își folosea geanta pentru a transmite diverse stări. In unele ocazii arăta că a încheiat o înțelegere importanta, cu alte ocazii, se uita in interiorul ei, îndelung, scotocind printre diverse acte, hârtii, pentru a-i enerva pe cei prezenți.
La un moment dat, in așteptarea unei reuniuni a cabinetului, un ministru a întrebat, "de ce nu începem? Din cate vad, geanta este deja aici”.
Era doar o geanta neagra.
Pana la urma toate opiniile sunt corecte si argumentate.
Ca este doar un simplu obiect folositor sau este un simbol al statutului tău personal si social, poate fi in egala măsura adevărat.
Concluzia? O lăsăm Finolei Meredith prin istorioara de mai jos
„O prietena, după ani întregi in care a fost adepta genților Tote din materiale ecologice, cu precădere textile, si-a cumpărat o geanta de umăr scumpa, din piele naturala. In timp ce o deschidea si o închidea in mod repetat, făcând-i o deosebita plăcere click-ului delicat al încuietorii, îmi spune: In sfârșit, simt ca m-am maturizat. Si cred ca nu glumea”.